A fost odată o fetiță pe nume Ella
ce vedea lumea nu așa cum era, ci așa cum ar putea să fie.
Cu puțintică magie.
Pentru părinții ei era o prințesă.
N-avea un titlu, o coroană sau vreun castel,
dar era regina micuțului ei regat
ale cărei hotare era casa de pe pajiște la marginea pădurii,
unde strămoșii săi au locuit de generații...
Cu domnul Gâscan,
și cu toată familia sa de animale.
Salutare!
Ce faci acolo? Lasă-i și pe alții să mănânce.
N-aș vrea să te doară burtica.
O, Gus-Gus, ești un șoricel de casă, nu de grădină.
Nu-i așa, Jaq? Nu trebuie să papi mâncarea dlui Gâscan.
Nu-i așa, mamă?
Crezi că poți vorbi cu ei, nu-i așa Ella?
- Crezi că nu? - Cum să nu!
Animalele ne ascultă și ne vorbesc, dacă avem urechi să-i ascultăm.
- Așa învățăm s-avem grijă de ei. - De noi cine are grijă?
- Zânele ursitoare, desigur! - Crezi în ele, mamă?
- Cred în multe. - Atunci și eu cred.
Tatăl ei era un negustor de mătăsuri ce era mai mereu pe drumuri.
Le aducea daruri din ținuturile cele mai îndepărtate de regat.
Ella!
Unde sunt fetele mele! Frumoasele mele fete!
Unde sunt iubirile mele?
Ella îi simțea mult lipsa când era departe,
dar știa că tatăl se-ntorcea mereu acasă.
Tată, bine ai venit!
Ai crescut! Cât ești de frumoasă!
- Ce-ai acolo? - Asta?
Am găsit-o agățată de un copac. Cred c-ar putea ascunde ceva.
Ce frumoasă e!
În franceză i se spune: un papillon.
- Un papillon! - Tres bien!
Voulez vous danser avec moi, madmoiselle?
- S'il vous plait! - Merci beaucoup.
Mă calci pe picior!
Dansăm?
Un micuț papion.
Totul era așa cum trebuia să fie.
Știau că familia lor era dintre cele mai fericite,
pentru că se iubeau atât de mult.
Traducerea și adaptarea după sonor: dani67 & Snake_Eyes
www.rosa-team.ro www.filmeonlinerosa.biz
Dar orice regat, oricât de fericit ar fi, poate fi atins de durere.
Scumpo, ce se întâmplă?
Și casa Ellei fu atinsă.
- Îmi pare rău. - Mulțumesc, doctore.
Trebuie să fie foarte greu pentru voi.
Vino, Ella.
Ella, scumpa mea, vreau să-ți spun un secret.
Un mare secret care te va ajuta să-nfrunți probele la care vei fi supusă.
Promite-mi că nu vei uita.
Să ai curaj și să fii blândă.
Ești mult mai bună tu, atât de mică, decât e majoritatea lumii.
Și bunătatea crește în putere mai mult decât îți imaginezi.
- E magie. - Magie?
Da.
Să ai curaj să fii blândă, scumpa mea.
- Promite-mi. - Îți promit.
Bine, acum...
va trebuie să plec în curând, iubirea mea.
- Te rog să mă ierți. - Sigur că te iert.
Cu trecerea timpului, durerea se transformă în amintire.
Și-n adâncul inimii, Ella nu s-a schimbat.
Nu uitase promisiunea făcută mamei sale.
Să ai curaj și să fii blândă.
În schimb, tatăl s-a schimbat mult, sperând în vremuri mai bune.
... și de acolo acasă, soția mea și cu mine am cântat fericiți.
Iar dacă există vreun bărbat mai fericit, eu nu-l știu.
Așa se-ncheie azi.
- Ador când finalul e fericit. - Și eu îl prefer așa.
Așa ar trebui să fie.
Ella...
am ajuns la concluzia că a venit timpul pentru mine...
să deschid un nou capitol.
- Desigur, tată. - Îți amintești că acum ceva timp,
în timpul unei călătorii, l-am cunoscut pe sir Francis Tremaine.
Da, îmi amintesc că era în Uniunea Comercianților.
Era. Din păcate, bietul a murit.
Văduva, o femeie respectabilă a rămas singură.
Încă e în floarea vârstei.
Nu știi cum să-mi spui.
Nu trebuie să-ți fie teamă, dacă asta îți aduce fericirea.
Da, fericirea!
Crezi că-mi poate fi acordată încă o ocazie?
Tocmai când crezusem că nu se mai poate?
Sigur că da, tată!
Ea va fi doar mama ta vitregă și vei avea două surioare.
Ai curaj și să fii blândă.
Bine ați venit, doamnelor! Bine ați venit!
- Sunteți foarte amabil. - Bine ați venit.
- Ce păr frumos ai! - Mulțumesc.
- Ar trebui să-l mai aranjezi. - Ai dreptate. Vreți să vedeți casa?
- Ce-a spus? - Vrea să ne arate ferma.
- O fi mândră. - Țin animale în casă?
Încântător! Foarte încântător!
Lucifer.
Viitoarea mamă vitregă era o femeie
cu sentimente puternice și gusturi rafinate.
Și ea cunoscuse suferința, dar o purta minunat de bine.
- Mi-ați ascuns frumusețea fiicei dvs. - O, seamănă cu...
Cu mama sa.
Cea naturală.
De când locuiește aici familia voastră?
- De peste 200 de ani. - Și nu s-au gândit s-o redecoreze?
Anastasia! Mai taci!
Sau toți vor crede că vorbești serios.
Mama vitregă a Ellei, era o femeie vioaie.
A încercat să aducă puțină veselie în casă.
Ia uite cine petrece aici!
Jacqueline, Teddy, Matilda... pofticiosul Gus Gus!
Așadar, ce crezi că faci, Lucifer?
Jaq e musafirul meu, iar mâncatul musafirilor nu e permis!
Mâncarea pisicilor e numai a ta. Poți fi mulțumit.
Trebuie să ne ajutăm între noi.
- Pierzi petrecerea. - Am multe de rezolvat.
Și plec mâine dis de dimineață.
Dar abia te-ai întors!
Chiar trebuie să pleci?
Doar câteva luni, scumpa mea.
Ce-ai vrea să-ți aduc?
Surorile tale vitrege mi-au cerut umbrelă de soare și dantelă.
Tu ce-ai dori?
Prima rămurică ce-ți atinge umărul în călătoria asta.
E o cerere interesantă.
Va trebui s-o iei cu pe tine în drumul tău...
și să te gândești la mine de câte ori te uiți la ea.
Și când o vei aduce înapoi, voi ști că ești și tu.
Asta vreau cu adevărat:
să te-ntorci la mine orice ar fi.
Mă întorc.
Cât timp voi fi plecat, aș vrea să fii bună cu mama ta vitregă și cu surorile tale,
chiar dacă uneori ar putea fi cam dificil.
- Promit. - Mulțumesc.
Întotdeauna voi fi lângă tine, Ella. Să nu uiți!
Și mama ta e aici, chiar dacă n-o vezi.
Ea este inima acestei case.
Pentru asta trebuie să iubim casa asta. Pentru ea.
Mi-e tare dor de ea.
Și ție?
Foarte mult.
Să nu uiți de dantelă!
Și de umbrela mea! E pentru tenul meu!
Ten, adică piele, dacă nu știi cumva!
Revedere, Ella!
- Te iubesc! - Și eu pe tine!
Pe curând!
Ella, draga mea...
Lasă, nu trebuie să plângi!
- Așa e, doamnă mamă - Nu trebuie să-mi spui așa.
"Madame" e mai bine.
Anastasia și Drisella au împărțit mereu aceeași cameră.
Sunt două fete scumpe și afectuoase.
Dispari din fața mea!
- Ți-ar plăcea, nu-i așa? - Îmi vine să-ți scot ochii câteodată!
Cred că se simt cam înghesuite în camera lor.
Camera mea e cea mai mare după cea pe care-o împărțiți cu tata.
Poate vor dori să stea acolo.
Ce idee minunată!
Ce fată bună ești!
- Aș putea dormi... - În pod! Asta e!
- În pod? - Da, numai temporar.
Până voi redecora celelalte camere.
Podul e aerisit și ești departe de agitația noastră.
Și ca s-o faci mai confortabilă, toate vechiturile astea ia-le cu tine
ca să-ți țină de urât.
Ei bine...
măcar aici nu mă deranjează nimeni.
Salutare, Gus Gus.
Hai, Gus Gus, hai, că poți!
Așadar, aici e refugiul vostru!
Și al meu, se pare.
Ei bine... îmi dați o mână de ajutor?
- E neputincioasă. - Surioara noastră e cam dusă.
Cât e de minunat!
Fără pisici.
Și fără surori vitrege.
Am o soră retardată.
- Eu am două. - Vezi c-am auzit!
- Cu cine vorbea? - Este dusă.
- Bună dimineața! - Bună dimineața, dră Ella!
Bună dimineața, Tom!
'Neața tuturor.
Te superi dacă iau și eu? Ce ou frumos! Felicitări! Mulțumesc!
'Neața!
- Mulțumesc, dră Ella. - Cu plăcere.
Ella!
Surorile vitrege nu prea iubeau orele dimineții.
Și nu străluceau în artele domestice pentru a putea ține o casă.
De fapt, nu erau pricepute la mai nimic.
Ia mai taci!
Ella își găsea consolarea în scrisorile primite de la tatăl său.
Săptămânile au devenit luni
dar fiecare zi îi aducea un gând de la tatăl său...
Poșta!
...până când, într-o după-amiază...
Dl fermier John?
Dră Ella, tatăl dvs...
s-a îmbolnăvit pe drum.
Ne-a lăsat, domnișoară. S-a dus...
Spre sfârșit,a vorbit numai de dvs și de mama dumitale.
M-a rugat să vă dau asta.
- Dar dantela mea? - Și umbrela mea?
Nu înțelegeți nimic! Nu mai contează nimic.
Suntem ruinate.
Cum o să trăim?
Vă mulțumesc.
Cred c-a fost foarte dificil pentru dvs.
Din ce să trăiască, într-adevăr. Au trebuit să facă economie.
Și mama vitregă a concediat servitorii.
Mama și surorile vitrege au început s-o trateze rău.
Treptat, n-au mai văzut-o pe Ella ca o soră, ci ca o servitoare.
Și, astfel, Ella a rămas cu toate treburile casei.
A fost un bine, pentru că mai uita de durere.
Sau, cel puțin, așa-i spunea mama vitregă.
Și ea, și cele două fiice, îi ofereau cu satisfacție Ellei
din ce în ce mai multe șanse să uite.
Ca să fim cinstiți, împărțeau cu ea mâncarea.
Sau, mai degrabă, resturile de la masa lor.
Nu prea avea cine știe ce prieteni. Adică, amicii ei erau foarte mici.
Aici erați!
Veniți să mâncați cu mine?
Dar cei pe care-i avea îi trata cu generozitate.
Masa voastră.
Uneori, la sfârșitul zilei, în pod era prea frig ca să doarmă,
și astfel se întindea lângă tăciunii aproape stinși să se încălzească.
Credeam că micul dejun este gata.
Este, doamnă. Doar să pun pe foc.
Pe viitor, să nu ne mai chemi până nu e gata totul.
Cum doriți.
Ella, ce ai pe față?
Doamnă?
E cenușa de la focul din șemineu.
Du-te și te spală.
- Doar n-ai să dai cenușă-n ceai! - I-am găsit un alt nume!
- Cenușica. - Sună cam murdar.
- Ella cea cenușie. - Cenușăreasa.
Așa îți vom spune!
Fetelor, sunteți atât de deștepte!
Astea pentru cine sunt?
Am uitat pe cineva?
Acolo stau eu.
Cred că e prea mult să-ți cerem să ne pregătești masa, să ne servești
și să mai stai și cu noi.
N-ai prefera să mănânci când termini cu toate, Ella?
Sau ar trebui să-ți spun Cenușăreasa?
Cenușăreasa. Numele au putere. Ca farmecele.
Și, dintr-odată, i se părea că mama și surorile vitrege
au transformat-o într-o ființă de cenușă și trudă.
Fugi! Grăbește-te, prietene, te vor prinde!
Fugi!
Probabil c-a fost mai bine că surorile ei erau atât de crude
Căci, dacă n-ar fi fugit în pădure, nu l-ar mai fi întâlnit pe prinț.
Domnișoară! Domnișoară, așteptați!
Mulțumesc. Sunteți foarte amabil.
Sunteți bine?
Eu, da, dar pe el l-ați speriat foarte tare.
- Pe cine? - Pe cerb.
Ce v-a făcut de-l urmăriți?
Sincer, nu l-am mai văzut până acum.
- E prietenul dvs? - O cunoștință.
Abia ne-am cunoscut.
Ne-am uitat unul în ochii celuilalt...
și mi-am dat seama că mai are multe de făcut în viață.
Asta-i tot.
Dră, cum vi se spune?
Nu contează cum mi se spune.
N-ar trebui să fiți singură în mijlocul pădurii.
Nu sunt singură, ci cu dvs, domnul...
Cum vi se spune?
Nu știi cine sunt?
Scuze, spune-mi Kit. Așa-mi spune tata când e bine.
Și...
Unde locuiți, dle Kit?
La palat. Tata mă învață meseria lui.
- Sunteți un ucenic. - Într-un fel.
Foarte frumos. Se poartă bine cu dvs?
Cred că se poartă mai bine decât merit, așa cred.
Și cu dvs?
- Așa cum le îngăduie firea. - Îmi pare rău.
Nu e vina dvs.
Nici a dvs, cred?
Nu-i atât de rău. Alții o duc și mai greu.
Pur și simplu trebuie sa ai curaj și blândețe.
Așa e și pentru dvs?
Da. Aveți dreptate.
Exact asta cred și eu.
Vă rog, nu-i faceți rău!
Dar suntem la vânătoare. Asta se face.
Doar pentru că ceva așa se face, nu înseamnă că și trebuie făcut.
Aveți dreptate din nou.
Atunci, îi veți da pace, da?
Așa voi face.
Vă mulțumesc mult, dle Kit.
- Sir, aici erați, Majesta... - Kit, sunt Kit!
Vin imediat!
Ați face bine să vă grăbiți, dle Kit!
Ți-am zis! Vin imediat!
Sper să vă mai văd, dră.
Ș eu pe dvs.
Nu ești primul bărbat ce-a întâlnit o fată frumoasă.
Nu era o fată frumoasă, adică era, dar avea mai mult de-atât.
Cât de mult? Ai văzut-o doar o dată. Ce poți ști despre ea?
Mi-ai spus că ai simțit imediat că mama era aleasa.
A fost diferit, mama ta era o prințesă.
- Ai fi iubit-o oricum. - N-aș fi putut-o întâlni vreodată.
Tata mi-ar fi spus ce-ți spun eu acum.
- Și l-aș fi ascultat. - Nici vorbă..
- Ba nu. - Ba da.
Deci, cum e?
- Majestate... - Nu contează.
Dacă-ți ia atât de mult să spui, mi-am dat seama.
Tată...
E destinul muritorilor.
Vino, vom întârzia.
Punctualitatea e curtoazia nobililor.
Cred că regele v-a spus despre conduita dvs în pădure.
- Nu e treaba ta, arhiduce. - Treaba dvs e și a mea, Majestate.
E de neconceput să lași în viață un cerb.
Doar pentru că un lucru așa se face, nu înseamnă că trebuie făcut așa.
Sau ceva de genul ăsta.
Maestrul Pineas, meșterul pensulei vă așteaptă nerăbdător.
Fă-l mai prezentabil, maestre, trebuie să atragem o soție pe măsură,
chiar dacă nu vrea să audă nimic din ce-i spun eu.
Voi încerca din răsputeri să vă mulțumesc, Majestate,
dar nu garantez miracole.
- Minunată pânză, maestre. - Mulțumesc.
Ca și cum ar pricepe ceva din artă.
Portretele astea vor fi trimise peste hotare
pentru a atrage atenția și să crească participarea la balul acela?
Balul e o tradiție foarte dragă.
- Ocazie în care îți vei alege mireasa. - Fascinant.
Dacă tot trebuie să mă însor, de ce să nu iau o fată de la țară?
Câte lucruri va aduce ca dotă fata asta onestă de la țară?
Cum ar face regatul mai puternic?
Suntem un mic regat între atâtea țări puternice, Alteță.
Și lumea este periculoasă.
Ascultă-mă, fiule.
Vreau să te văd pe tine și regatul în siguranță.
Ai dreptate, tată.
Cu o singură condiție.
Trimiteți invitații tuturor, nu doar nobilimii.
Războaiele nu cruță pe nimeni.
Ce credeți? Ar mulțumi poporul?
Mă depășește, Majestate...
Dar nu m-ar deranja puțină distracție.
Se pare că am făcut o bună afacere.
Un bal pentru popor și o prințesă pentru prinț.
Dacă-mi cereți mie părerea, e un pas pe drumul cel bun.
Nimeni nu v-a întrebat ceva.
Îmi cer scuze.
Scuzați-mă! Jos, Samson.
Bine, jos, jos. Nu atât de mult!
Am zburat efectiv la pământ. Mă iertați.
Practic, e un unghi foarte bun pentru dvs.
Frumoase nări! Pot avea o pensulă mai mare?
Nu arătați bine, dră. Chiar deloc.
De mai stați acolo, dacă sunteți tratată așa?
Pentru că am promis ceva părinților mei.
Le-am promis că voi onora locul în care am fost atât de fericiți.
Au iubita casa asta și...
acum, că nu mai sunt, o iubesc și pentru ei.
E casa mea.
Ascultați, ascultați! Liniște!
Azi...
Vă anunțăm că peste două săptămâni de azi, va avea loc la palat un bal regal!
Și, la acest bal, după vechiul nostru obicei,
prințul își va alege mireasa.
Tot acum, se declară că orice fată din regat
fie nobilă, sau de rând, este invitată să participe.
Aceasta este porunca nobilului nostru rege!
Pe cât era Ella de emoționată la ideea de a-l revedea pe Kit, ucenicul,
pe atât surorile erau interesate de ideea de a-l cunoaște pe prinț.
E cea mai grozavă știre!
Calmați-vă, iubitele mele.
Ascultați-mă bine.
Una din voi trebuie să-i câștige inima prințului.
Faceți asta și vom reuși să plecăm din locul ăsta devenit o capcană!
Eu? Prințesă!
Sau eu, prințesă?
Ne-ai adus vestea, de ce mai ești aici?
Trebuie să te-ntorci imediat la oraș și să-i spui croitoresei
să creeze trei rochii nemaipomenite pentru bal!
Trei?
- Foarte frumos din partea voastră. - Ce vrei să spui?
- Că v-ați gândit și la mine. - La tine?
Proasta, crede că a treia rochie e pentru ea.
Biata Cenușăreasă, cât e de proastă!
Ce ambiție! Nu-i bine.
A, nu, vreau doar să-mi văd prietenul.
Ca să fie mai clar:
O rochie e pentru Anastasia, una e pentru Drisella...
... și una e pentru mine!
După moda pariziană!
Nici nu știe despre ce vorbești.
Știu bine ce-i moda pariziană.
Mă voi ocupa eu de asta.
Bine... atunci s-a lămurit totul.
Acum, du-te!
Toate fetele din regat îl vor vâna pe prinț.
Trebuie s-ajungi prima la croitoreasă, înainte s-aibă prea mult de lucru.
- Spune-mi ce-a zis, Drisella. - Eu vorbesc franceza, nu spaniola.
Fiți atent, Alteță, sunteți cu mintea în altă parte.
Îmi cer scuze.
- Așa ești din ziua cu vânătoarea. - E de la fata aceea splendidă.
- Numai la ea mă gândesc. - Sunt o mulțime de fete minunate.
Dar ea avea spirit, bunătate...
- N-avea cumva și vreo soră? - Nu știu nimic despre asta.
Poate că fata asta misterioasă va veni la bal.
- Pentru asta ai deschis porțile tuturor. - A fost pentru binele poporului.
Desigur. Cât de superficial pot fi.
Și dacă vine, ce se-ntâmplă?
Sunteți prinț, și-un prinț își poate alege ce mireasă vrea.
Da, ha!
Știi că tata și arhiducele vor să mă căsătoresc cu o prințesă?
Dacă fata din pădure e atât de minunată după cum o lauzi,
poate își schimbă ideea.
Ziua balului sosi.
Și tot regatul își ținea răsuflarea pentru ce urma să vină.
Vreți să fiu regina dvs? Cine? Eu?
Mai strâns!
Mai strâns.
Mai strâns! Asta e!
- Ești minunată, soră. - Și tu la fel.
Suntem rivale pentru mâna prințului.
Dar asta nu înseamnă că vom fi răutăcioase una cu alta.
Sigur că nu, dragă soră.
Nici nu m-aș putea gândi să te otrăvesc înainte de bal.
Nici eu să te împing din trăsură pe drum.
Nici eu să-ți las creierii pe scările palatului.
La urma urmei, suntem surori.
Iar sângele apă nu se face.
Să-l lăsăm pe prinț să decidă.
Mă întreb cum o fi.
Ce contează cum este?
E atât de bogat de-ți pierzi mințile!
N-ați vrea să-l cunoașteți înainte de căsătorie?
Sigur că nu. M-aș putea răzgândi.
Pun pariu că n-ai vorbit cu niciun băiat până acum.
O dată... am întâlnit un gentleman.
Vreun servitor, desigur.
Sau ucenic.
Da, era un ucenic.
Toți bărbații sunt proști, asta spune mama.
Cu cât înveți mai repede asta, cu atât e mai bine.
Îmi acordați primul dans, dră?
- Vreau s-o încerc. - Ba nu, eu vreau.
Nu era prima dată când Ellei i se făcea milă de cele două intrigante.
Cum de puteau fi atât de urâte la suflet și să aibă un aspect atât de plăcut?
Mama vitregă n-a dat comandă pentru a patra rochie,
Dar Ella a simțit că nu e niciun motiv să nu încerce să și-o facă singură.
Mai ales pentru că putea conta pe câteva ajutoare..
Dragele mele copile, când vă văd așa...
mă face să cred că prințul va alege pe una dintre voi.
Și când mă gândesc că am doi cai de curse pe care pot paria!
Îndrăznesc să cred că nimeni nu va străluci ca fetele mele.
- Cenușăreaso! - Nu v-a costat nimic.
A fost o vechie rochie de-a mamei, vedeți, am făcut-o singură.
Cenușăreaso, nimeni nu vrea o servitoare ca mireasă.
- După tot ce am făcut... - Nu vreau să stric ceva...
- Nu vreau să-l cunosc pe prinț. - Nu-l vei întâlni pentru că nu vei merge.
Dar toate fetele din regat au fost invitate.
- Prin ordinul regelui. - Tocmai la rege mă gândesc.
Ar fi o insultă pentru Majestate să te ducem la palat în zdrențele astea.
Zdrențe? A fost a mamei mele.
Îmi pare rău că trebuie să-ți spun, dar gustul mamei tale a fost cam dubios.
Chestia asta... e atât de demodată încât se rupe de la sine, pur și simplu.
O, s-a rupt!
S-a făcut bucăți!
E o chestie demodată și ridicolă.
Cum ați putut face asta?
Cum altfel?
Nu voi lăsa pe nimeni să-mi vadă fetele lângă tine.
E ca și cum ar renunța din start fiind alături de o servitoare zdrențuită.
Pentru că asta ești. Și asta vei fi mereu.
Acum ascultă bine! Nu vei merge la bal, zdrențăroaso!
Îmi pare rău, mamă. Îmi pare rău.
Ți-am promis că voi avea curaj, dar nu mai am!
Nu mai cred în nimic.
Scuză-mă.
Mă poți ajuta?
Doar cu o coajă de pâine sau puțin lapte?
Da, sigur că da. Cred că pot găsi ceva pentru dvs.
- De ce plângi? - Nu e nimic.
Nimic? Chiar nimic?
Ce este un pahar de lapte? Nimic.
Dar bunătatea este totul.
Acum, nu vreau să te grăbesc,
dar nu ai prea mult timp, Ella.
Cum de mă cunoști? Cine ești?
Cine sunt?
Am crezut că ți-ai dat seama.
Eu sunt zâna ta nașa.
- Nu poți. - De ce?
Ele nu există.
Sunt inventate pentru copii.
Mama ta nu credea în ele?
Știu pentru că am auzit-o.
Ai auzit-o?
Bine. Primul lucru.
Să pun ceva mai confortabil.
E mai bine acum.
Acum. Ce ziceam?
Da, să vedem...
Avem nevoie de o trăsură.
- Acolo. - Nu pare chiar o trăsură.
Nu, nu. Fructe sau legume.
- Pepeni? - Nu.
Nici măcar nu știu ce este.
Anghinare?
Kumquat?
Roșii?
Ai dovleci?
Dovleci. E pentru prima dată.
Sper că nu e prea moale.
Uite.
Cuțit!
- Poftim. - Mulțumesc, draga mea.
Bună, amicul meu portocaliu. Ce faci?
Doamne.
Este greu! Aveți grijă, șoriceilor!
Nu contează. Să o facem aici.
Ce să faci aici?
Să transform dovleacul în trăsură.
Sunt un pic nervoasă.
- Să închid ochii? - Ar fi mai bine.
Bine, hai s-o facem.
Asta arată diferit.
Vezi tu, șmecheria este...
am uitat care e șmecheria.
M-am gândit...
Este foarte mare...
- Așa trebuia să facă? - Sunt sigură.
O trăsură.
Chiar ești zâna mea nașă!
Desigur. Nu transform dovleci pentru oricine.
Acum, unde sunt șoarecii?
Șoarecii?
Șoareci, șoareci, șoareci...
Uite-i!
Patru cai albi.
Dar cum...?
Unde am rămas? Trăsură, cai...
Valeți?
Bună, șopârla mea.
La ordinele tale.
- Am nevoie de vizitiu. - Vizitiu?
Am spus vizitiu? Mă refeream la gâscă.
Nu pot să conduc. Sunt prostovan.
Toată lumea la locuri!
- Nașă! - Da? Ce e?
Rochia mea.
Nu pot merge cu aceasta rochie.
O poți repara?
S-o repar? O voi transforma într-una nouă.
Nu, te rog. A fost a mamei mele.
Și aș vrea s-o pot purta când mă duc la palat.
E aproape ca și cum aș lua-o cu mine.
Înțeleg.
Nu te deranjează dacă o înfrumusețez un pic?
- S-o fac un albastru frumos? - Nu.
E superbă! Îmi place!
Acum, haide. Du-te. Grăbește-te!
Vei întârzia.
Dumnezeule!
Rapid, draga mea!
Un minut.
Altceva mai bun nu ai?
Nu contează, nu îi va vedea nimeni.
Nu, va distruge totul. Rapid, scoateți-i.
Voi face o schimbare.
Nu mă pricep la pantofi.
Sunt realizați din sticlă.
Da. Și sunt foarte confortabili.
Ella, acum trebuie să mergi.
- Zână nașă? - Ce este?
Mama vitregă și fetele?
Nu-ți face griji. Mă voi asigura că nu te vor recunoaște.
Acum du-te la bal!
Asta e!
Ella, aproape că am uitat.
Amintește-ți. Magia nu va dura pentru totdeauna.
Când auzi ultima bătaie a ceasului ce va însemna miezul nopții...
... magia se va rupe.
Și totul va fi ceea ce a fost înainte.
- La miezul nopții? - La miezul nopții.
Este suficient timp.
- Du-te atunci. - Mulțumesc.
Vizitiu, pornește!
La revedere!
Prințesa Chelina de Zaragosa!
Doamna Tremein și fiicele sale.
Doamna Tremein și fiicele sale!
- Eu sunt Drisella. - Și eu Anastasia.
Foarte inteligentă dră Drisella și foarte frumoasă dră Anastasia.
Veniți!
- După ce te uiți? - După nimeni.
Fata din pădure, nu-i așa?
De aceea ai fost atât de generos cu invitațiile.
Tată, a fost pentru oameni.
Știu că iubești oamenii, Kit.
Ai întâlnit-o doar o dată în pădure.
Asta nu înseamnă că nu mă pot căsători cu cineva întâlnit doar o singură dată.
O prințesă sau deloc.
Pot să prezint Excelenței Sale pe prințesa Chelina...
... din Zaragosa.
Sunteți atât de frumos precum portretul.
Și micul tău regat e încântător.
Sper să găsiți regatul nostru mic prea limitat.
- Domnișoară Ella. - Mulțumesc.
Mă tem, domnule șopârlă.
Sunt o fata simplă, nu sunt o prințesă.
Și eu sunt o simplă șopârlă, nu un valet.
Bucurați-vă cât durează.
Maiestate, Înălțimea Voastră...
... lorzilor, doamnelor și domnilor...
... oaspeți distinși, și oameni de rând...
... prințul va alege acum parteneră pentru primul dans.
Să înceapă balul!
Scuzați-mă!
Regret. Nu știu ce s-a întâmplat.
Domnule Kit.
Tu ești.
- Așa e? - Da.
Maiestate...
... dacă pot...
Mi-ar face o plăcere imensă...
... dacă îmi acordați un dans...
... primul...
- Dans. - Da, dans.
Se uită la tine.
Crede-mă, la tine se uită.
- Cine e? - N-am idee.
Cine este?
Nu sunt sigură, dar ceva îmi amintește vag.
- Ce rochie frumoasă. - Și ce frumoasă este.
Concentrați-vă și nu vă obosiți capetele frumoase.
Mergeți acolo!
Dar nimeni nu ne-a cerut să dansăm!
Domnilor, să vă prezint fiicele mele, Anastasia și Drisella.
Mergeți!
Deci tu ești prințul.
Eu nu sunt prințul. Sunt doar un prinț.
Ți se spune Kit.
Tata îmi spune așa când e supărat pe mine.
Dar nu ești ucenic.
Sunt ucenic încă.
Dumnezeule.
Scuză-mă.
Am crezut că ai reacționa diferit dacă ai fi știut adevărul.
Te-am considerat o fată onestă de la țară.
Dar acum văd că n-ați fi dorit să puneți în dificultate un biet soldat.
Sunt puține șanse de a face acest lucru.
Gata cu surprizele?
Gata cu surprizele.
Sunteți dv?
Nu-mi place cum arăt în tablouri. Nu sunteți de acord?
Nimeni nu a făcut niciodată portretul meu.
Nimeni? Ar fi trebuit.
Cine este? A spus numele? A întrebat-o cineva?
Nu, a venit după anunțurile. Și nu am...
Nu mai vorbi!
Nu vă caută la bal?
Poate.
Dar să nu ne întoarcem încă.
Ce este?
Când mă voi întoarce vor încerca să-mi găsească mireasa după placul lor.
Așteaptă să mă căsătoresc din interes.
- Al cui interes? - E o întrebare bună.
Dar cu siguranță aveți dreptul să alegeți cu inima.
Dar nu ar trebui să aleg împotriva voinței împăratului.
E un conducător înțelept. Și tată bun.
Poate îi puteți schimba rațiunea.
Mi-e teamă că nu mai am mult timp să fac lucrul ăsta.
Sărmanul Kit.
Oamenii zic că e o prințesă.
Prințul pare fascinat de ea.
A fugit direct spre el.
Trebuie să afli cine e.
Dacă e o prințesă, poate fi de bine.
Am promis deja să se căsătorească...
... cu prințesa Chelina.
Scuzați-mă. Nu am vrut să deranjez.
Pe mine trebuie să mă iertați, doamnă.
Secretul tău este în siguranță la mine.
N-am mai arătat la nimeni acest loc.
O grădină secretă!
Îmi place!
Te rog.
- N-ar trebui. - Trebuie.
Bine.
- Pot? - Vă rog.
E făcut din sticlă.
De ce nu?
- Permiteți. - Mulțumesc.
- Așa. - Da.
Vrei să-mi spui cine ești?
Dacă îți spun, cred că va fi diferit.
Nu înțeleg.
Cel puțin îmi poți spune numele tău?
Numele meu este...
Trebuie să plec. E greu de explicat...
... șopârle, dovleci și totul.
Stai!
Unde te duci?
Ai fost foarte amabil cu mine.
Mulțumesc pentru seara minunata. Am iubit fiecare minut!
Șopârle și dovleci...
Maiestate.
Îmi cer scuze.
Nu s-a întâmplat nimic, draga mea.
Sire, fiul tău e cel mai bun om pe care l-am întâlnit vreodată.
Atât de curajos.
Sper că știi cât de mult te iubește.
Scuzați-mă.
Stai!
Unde te duci?
Grăbește-te, grăbește-te!
Vino înapoi!
Repede!
Grăbește-te, te rog.
Stai!
Pregătiți calul meu.
Nu, dle, ar putea fi o manevră ca să vă scoată din palat.
Tatăl tău are nevoie de tine aici.
Căpitane!
Bună treabă. A trebuit să o alegi pe fata asta?
Da!
Rapid, domnule gâscă.
Ai grijă, domnule gâscă!
Dumnezeule.
Tu de acolo! Oprește imediat!
Trebuie să reușim.
Deschideți poarta!
Nu, nu, nu!
Scuzați-mă. Veniți aici. Îi veți găsi foarte confortabili.
Cenușăreaso!
Trezește-te, leneșo!
Ceai și un platou cu biscuiți!
- Ești fericită. - Și udă.
Am fost în ploaie ca să-mi treacă supărarea.
Ceai.
N-am comunicat doar prin cuvinte. Am fost suflete pereche.
Sufletul tău a fost la masa cu alimente.
Nu l-ai văzut dansând cu mine?
Dansând cu tine? Nici măcar n-a vorbit cu tine.
A fost acea fată, mamă.
- Prințesa misterioasă. - Prințesa misterioasă?
Ce frumos!
Nu a fost o prințesă.
A fost o fată ce s-a dat în spectacol.
A venit neînsoțită la bal.
și a speriat pe toată lumea când s-a aruncat pe prinț.
Și el a dansat cu urâciunea.
- Da? - Da, a fost o rușine.
El a fost foarte amabil și n-a trimis-o înapoi în fața tuturor.
Pentru a nu o expune pe curvă...
... a luat-o separat și a îndepărtat-o.
Dar ea a refuzat să plece și gărzile palatului au urmărit-o.
- Ce gusturi rele are prințul. - Se merită unul pe altul.
Aspectul nu contează, fetelor.
Balul a fost doar o diversiune.
Prințul nu se poate căsători din dragoste.
E promis prințesei Chelina din Zaragosa.
Însuși Marele Duce mi-a spus.
Acest lucru e foarte nedrept.
Da. Ca lumea noastră.
Buna ziua din nou.
Vă mulțumesc pentru ajutor.
A fost într-adevăr ca un vis.
Mai bine decât un vis.
Ella n-a mai putut aștepta să scrie pe hârtie ceea ce s-a întâmplat.
Ca să-și poată aminti fiecare detaliu.
Ca și cum le-ar fi spus părinților...
... despre balul de la palat și timpul petrecut cu prințul.
Mai presus de toate, prințul.
Ai venit. Bun.
- Tată... Nu muri. - Trebuie.
Nu poți sta singur. Ia-ți o soție.
Prințesa Chelina.
Dacă îți ordon să faci așa?
Te iubesc și te respect, dar nu voi face asta.
Cred că nu mai e nevoie să ne uităm în afara granițelor noastre...
... pentru putere sau îndrumare.
Ce avem nevoie se află în fața ochilor noștri.
Trebuie doar să avem curaj...
... și bunătate.
Așa e.
Ai devenit bărbat.
Bun.
Și poate, în timpul pe care-l mai am...
... voi deveni tatăl pe care-l meriți.
Nu trebuie să te căsătorești din interes.
Trebuie să te căsătorești din dragoste.
Găsește fata.
Găsește-o. Că toți vorbesc...
... că și-a pierdut pantoful.
Fii fericit, băiatul meu.
Mulțumesc, tată.
Îți mulțumesc, Kit.
Te iubesc, fiule.
Și te iubesc, tată.
Odată ce a trecut doliul...
... s-a făcut un anunț.
Ascultați, ascultați!
Cu aceasta, noul nostru rege proclamă dragostea lui...
pentru prințesa misterioasă ce purta pantofi de sticlă la dans.
Și cere să se prezinte la palat.
În cazul în care...
... ea vrea...
... se va însura cu ea.
Acestea au fost știrile de azi.
Căutai ăsta?
Va aduce cu el o poveste întreagă, cred.
Vrei să-mi spui?
Nu? În regulă.
Îți voi spune o poveste.
Odată ca niciodată...
... era o fată frumoasă tânără...
... care s-a căsătorit din dragoste.
Și avea două fiice adorabile.
Totul era bine.
Dar într-o zi, soțul ei, lumina vieții ei, a murit.
Data următoare, s-a căsătorit de dragul fetelor ei.
Dar și omul acela a murit.
Și a fost condamnată să aibă grijă în fiecare zi
de fiica lui iubită.
Spera să mărite una din fiicele idioate cu prințul,
dar el era vrăjit de o fată cu pantofi din sticlă.
Și așa, am trăit mizerabil pentru tot restul vieții mele.
Povestea mea se pare că s-a terminat.
Acum, spune-mi-o pe a ta.
L-ai furat?
Mi-a fost dat.
Dat? Nimic nu este dat,
totul are un preț.
Acest lucru nu este adevărat.
Bunătatea e gratuită.
- Dragostea e gratuită. - Dragostea nu e gratuită.
Iată cum îmi plătești,
dacă dorești să obții ce vrei.
Nimeni nu te va crede.
O servitoare murdară și fără familie...
... dacă revendici inima prințului.
Dar în ceea ce privește o doamnă nobilă...
... nu va fi ignorată.
Odată căsătorită, mă vei face doamna palatului.
Anastasia și Drisella se vor mărita cu soți bogați...
... și eu mă voi ocupa de acel băiat.
Nu este un băiat.
Tu cine ești?
Cum ai conduce regatul?
E mai bine să mă lași pe mine.
În felul ăsta amândouă vom avea ce ne dorim.
Nu.
Nu?
Nu l-am putut proteja pe tatăl meu de tine,
dar voi proteja prințul și împărăția.
Orice ar fi să mi se întâmple.
Asta e o greșeală.
Nu! De ce?
De ce ești așa de crudă?
Nu înțeleg.
Am încercat să fiu bună cu tine.
- Tu? Bună cu mine? - Da.
Nimeni nu merită tratat așa cum m-ai tratat tu.
De ce o faci?
- De ce? - De ce?
Pentru că ești tânără, nevinovată și bună. Și eu...
De unde ai ăsta?
De la servitoarea din casa mea.
Prințesa misterioasă e un om de rând?
Imaginați-vă cât de îngrozită am fost când am aflat.
Nu ai spus nimănui?
Nici măcar fiicelor mele.
Nimeni nu trebuie să afle vreodată adevărul.
Salvezi regatul de la mare rușine.
Și aș dori să-l mențin așa.
Mă ameninți?
Da.
Ce vrei atunci?
Vreau să devin ducesă...
... și să găsesc miri buni pentru cele două fiice ale mele.
Bine.
Și fata?
Faci ce vrei cu ea.
Nu reprezintă nimic pentru mine.
- Unde? - Abandonat pe marginea drumului.
Ai găsit-o?
Fata? Nu, a dispărut.
Trebuie să existe un motiv ca să dispară.
- Poate a fost împiedicată să vorbească. - Nu fi dezamăgit, Kit.
Mai bine să fii dezamăgit, dar mai înțelept.
Oamenii trebuie să știe că regatul e în siguranță.
Împăratul are o regină și poporul vrea un succesor...
... care privește spre viitor cu încredere.
Desigur, atunci ai încredere.
Eu sunt regele,
și spun să căutați prințesa misterioasă.
Chiar dacă ea nu vrea să fie găsită, trebuie s-o văd din nou.
Dar dacă nu a fost găsită...
... pentru binele regatului,
trebuie să te căsătorești cu prințesa Chelina.
De dragul regatului.
Foarte bine. Sunt de acord.
Dar, Maiestate...
Dar vei face toate eforturile.
Desigur, Maiestate. Ai cuvântul meu.
Pantoful a mers prin regat de la un capăt la altul...
... și a vizitat fiecare casă în care exista o fată.
Dv prima, doamnă.
Ei bine, hai să încercăm.
Da. Unde să stau?
Aici mai sus. Cu grijă!
E de la maia.
Marele Duce a fost credincios cuvântului său.
A făcut toate eforturile pentru a-i arăta prințului...
... că prințesa misterioasă n-a fost de găsit nicăieri.
- Se potrivește! - Nu se potrivește.
- Ba da. - Ba nu.
Este al meu.
- Dă pantoful înapoi. - Nu, nu este posibil.
Ia pantoful!
Stai! Stai!
- Pot încerca celălalt picior? - Cred că da.
Oriunde a încercat...
... pantoful magic nu se potrivea niciunei candidate.
Ce este, căpitane?
Nu am găsit fata.
Sunt dezamăgit pentru regele nostru.
Haide, nu am terminat încă. Există încă o casă.
Trebuie să ne uităm sub fiecare piatră.
Mamă, e șansa noastră!
Să intre!
Domnilor, ce surpriză minunată!
Ne acordați o clipă, doamnă?
Desigur. Vă rog.
Ella nu știa că e jos. Nici nu-i păsa.
Era sigură că nimeni nu va veni să o vadă.
Opriți-vă!
S-a micșorat.
Din nou.
Dumnezeule.
Destul.
Deși Ella era tristă, nu și-a pierdut curajul.
Știa că balul și timpul petrecut cu prințul...
... ar fi amintiri frumoase, îndepărtate...
... cum ar fi cele ale tatălui și ale mamei...
... și ale copilăriei minunate.
Se potrivește!
Foarte bine. Sarcina noastră a fost finalizată, căpitane.
Soarta ne zâmbește, fetelor.
Da, doamnă.
Ai auzit, excelență?
- Să mergem, căpitane. - Doar o clipă.
Doamnă, nu mai e altă fată în casă?
Nu.
Atunci cum a învățat pisica să cânte?
Am văzut o mulțime astăzi, căpitane. Să mergem.
Dar minte, Excelență.
Prostii. Am încredere în doamna. Plecăm.
Mare Duce.
Maiestate!
Ce melodie frumoasă!
Mă face să vreau să întârzii un pic.
Dar, Sire, eu...
Căpitane, vrei să investighezi?
Cu mare plăcere, Maiestate.
Acolo!
Vezi? Ți-am spus că nu e importantă.
Vom vedea.
Domnișoară.
Vi se solicită să vă prezentați regelui.
Îți interzic să faci asta.
Și eu îți interzic să-i interzici.
Cine ești tu, de oprești un ofițer al regelui?
Sunteți regină, sfânt, zeitate?
Eu sunt mama ei!
Niciodată n-ai fost...
... și nu vei deveni mama mea.
Vino acum, domnișoară.
Amintește-ți cine ești, canalie!
Oare cine era cu adevărat...
... ar fi fost de ajuns?
De data asta nu era nicio magie s-o ajute.
E probabil cel mai mare risc pe care l-ar avea cineva.
Să fie văzut cum e cu adevărat.
"Ai curaj și fii bună."
Cine ești tu?
Eu sunt Cenușăreasa.
Maiestate...
... nu sunt o prințesă.
Nu am trăsură, nu am părinți, nu am nicio zestre.
Nici nu știu dacă se va potrivi acest pantof minunat.
Dar...
... dacă se potrivește...
... m-ai accepta așa cum sunt?
O fată de la țară care te iubește.
Desigur că te voi accepta.
Dacă mă accepți și tu cum sunt.
Un ucenic care încă învață.
Te rog.
Ella! Sora mea iubita!
Îmi pare rău.
Mergem?
Te iert.
Iertată sau nu...
... mama vitregă a Cenușăresei și fiicele sale...
... au plecat curând cu Marele Duce...
... și nu au mai pus piciorul în Împărăție.
S-ar fi iubit.
Trebuie să facem un portret de-al tău.
Dumnezeule. Urăsc asta.
Fii bună...
... și ai curaj.
Și totul va fi bine.
Ești gata?
Pentru tot. Atâta timp cât sunt cu tine.
Regina mea!
Kit al meu!
Astfel, Kit și Ella s-au căsătorit.
Și pot să vă spun ca zână nașă...
... că au fost cei mai bun regi ce i-a văzut vreodată împărăția.
Și Ella a continuat să vadă lumea nu așa cum este,
ci cum ar putea fi...
... dacă crezi în curaj...
... și bunătate...
... și, uneori, un pic...
... de magie!
SFÂRȘIT
Traducerea și adaptarea după sonor: dani67 & Snake_Eyes
RoSA Team www.rosa-team.ro
Vizionați online pe www.filmeonlinerosa.biz